Bobby Deerfield.
Hvordan går det? Hva gjør du her?
Liker du den?
Jeg kjøper den til deg.
Får jeg kjøpe den til deg?
Trodde aldri jeg skulle få se deg igjen.
Jeg trodde ikke jeg skulle få seg.
Når skal du konkurrere igjen?
Når jeg skal konkurrere?
- Om ti dager. - Hva gjør du mellom løpene?
Jeg går på piknik.
Og så kjører du løp igjen.
Du har det ikke mye moro?
Visst har jeg det moro.
Har jeg det ikke moro? Det har jeg da.
Du bruker hele livet på ikke å dø.
Hvorfor ble du ikke med på en helg på landet?
Fordi du forventet det av meg.
Fordi jeg ikke har tid.
Og fordi...
Du er ikke klar til en helg på landet med meg.
Ikke det?
Nei, det er du ikke.
Er du vanskelig som din mor?
- Hvem fortalte deg om mor? - Onkelen din.
Han fortalte meg at hun var...
...veldig vanskelig.
- Veldig åpenhjertig. - Det er blitt meg fortalt.
Hun døde under krigen. Kjente henne ikke.
- Faren din? - Han var feit som en hvalross.
Men han døde også. På ei strand.
- Under krigen? - Nei, den sommeren jeg fylte 13.
Dere er på min eiendom, men det er ok.
- Hva? - Vil du høre historien?
- Ja. - Er det derfor du kom til Firenze?
- For å høre livshistorien min? - Prøver bare å forstå deg.
Prøv den. Lager den selv.
I morgen flyr jeg...
...fra disse åsene i en ballong.
- Hva? - Det var varmt...
...og vannet var kaldt. - Hvilken dag?
Den dagen far døde.
- Døde faren din? - For lenge siden.
Hva?
Far sto på stranda...
...puttet tåa i vannet, og i det øyeblikket...
...falt han død om. Sånn uten videre.
Det er... Hva heter du?
- Carlos del Montanaro. - Og dette er Bobby Deerfield.
- Kjenner du Bobby Deerfield? - Å, ja.
Det er meg en ære. Bobby Deerfield.
Nå må jeg... gå.
Ha det gøy.
Se opp for slanger.
Hvem var det?
Carlos del Montanaro.
Hvor var jeg? Å, ja, min...
Fars tå i vannet, ja.
Så fort tåa berørte det kalde vannet...
...falt han død om. Bare sånn uten videre.
Og så kom folk løpende bort til ham...
...og de så på ham...
...den hvalrossen av en mann.
Herregud, han var enorm.
Og...
Så la noen øret mot ham og sa:
"Han er død."
Og så var det noen som sa:
"Det er en liten hånd der." Ingen forsto.
Kvinnen skrek om den lille hånda...
...som stakk fram under far.
Og de rullet far over på siden...
...og de fant et lite barn under ham.
Med en bøtte, og leker, og en spade.
Ingen visste at da han falt...
...falt han på et lite barn...
...som drev og gravde i sanda.
Og det var så merkelig, fordi...
...det var som om far hadde dødd...
...og da han døde, la han et barn, som et egg.
Tror du på det?
Hva tror du?
Om jeg tror på det?
- Ja visst. - Det er ikke sant.
Jeg diktet den opp.
- Diktet du den opp? - Var den god?
Hvorfor diktet du den opp?
Hvorfor skulle du dikte den opp?
For blodomløpet mitt. Jeg vet ikke.
Jeg trenger en liten overraskelse nå og da.
Hvorfor prøver ikke du det?
Hvem var den fyren med salamien?
Carlos del Montanaro.
Vet du...
...du leker med meg.
Du prøver å holde avstand...
...og du leker med meg.
Du prøver å forvirre meg.
Kanskje det.
Hvem var den fyren?
Nå er det din tur.
Fortell meg noe. Sannhet eller løgn.
Selv en løgn er bedre enn "Newark er fin."
Jeg vil ikke lyve for deg.
Jeg vil ikke finne på en historie.
Jeg vil ikke gjøre det.
Kanskje du lærer.
Det likner veldig på å skrike.
Hvem er Carlos del Montanaro?
Kom igjen, Lillian.
Hvem var fyren med salamien?
Jeg vet ikke.
Hvem er Bobby Deerfield?
Leiligheten min ligger ved elva.
Vi kunne drikke opp vinen der, hvis du vil.
Ok?
Takk.
Mitt galleri, Bobby Deerfield.
Lyst på litt kaffe?
Jeg lager litt kaffe.
Lillian?
Signora, ikke røyk, er du snill!
Lkke røyk. Veldig farlig.
Vi drar om noen minutter.
Hallo.
- Deerfield, du fant meg. - Jeg fant deg.
Jeg tenkte du kunne fortalt at du skulle dra.
Det er vanskelig å snakke iblant.
Det er vanskelig.
Skål for en god vind, Deerfield.
Vet du, Lillian, at jeg foretok en spesiell tur.
Jeg kom helt fra Paris bare for å møte deg.
Det setter jeg pris på.
Gjør du det?
Og det viser du ved å dra, så jeg våkner alene?
- Gjør du det? - Ikke surmul.
Man surmuler ikke på en regatta.
Jeg surmuler ikke.
Vi er sammen om dagen, og om natta...
Jeg våkner, du er borte.
Du kunne vekket meg og fortalt at du skulle dra.
Der er fyren med salamien.
- Opp i gondolen! - Lillian.
Du er ikke så veldig pålitelig.
Bli med oss! Ingen kaniner i himmelen.
- Bli med. - Jeg har befalet, Deerfield!
Jeg skal gjøre alt. Vil du bli med oss?
Er dere klare?
Vi skal...
Vi er klare.
Det er ikke mange jeg vil være sammen med.
Hva har du å tape?
- Med vinden! - Med vinden!
Jeg drar ikke noe sted med vinden!
Du og dine kjappe trekk. Hva pønsker du på?
All din frihet og dine spørsmål!
Bryr du deg om noe?
Er det dette du kaller risiko?
Sette deg i ballongen til salami-fyren?
Er det risiko?
Du og dine spørsmål kjører meg til veggs.
"Er det homser i Newark?" Bryr du deg om homser?
Og om Newark?
Du skriker i en tunnel, finner opp historier, løgner...
Du skriver lapper til meg.
"Å ta sjanser gjør alt søtere."
- Risiko, du liksom! - Husk dette:
Jeg er sjefen, Deerfield. Du er ingenting!
Du er ingenting.
- Jeg har kontrollen! - Han er alt. Vi er ingenting.
Gud, jeg skal fly. Gjør det, Bobby.
Gjør det.
På banen eller utenfor, tid er viktig for alle.
Er du som meg...
...vil du vite den nøyaktige tiden. Ingen gjetning.
Derfor går jeg aldri ut uten min Seiko.
Enten jeg konkurrerer i Nürburgring...
...eller spiser med venner...
...min Seiko er her på håndleddet...
...og forteller meg nøyaktig tid og dato.
Informasjon som jeg må ha.
Så enten du er en sportsmann eller ikke...
... trenger du å vite nøyaktig tid...
... prøv et døgn med Seiko.
Du vil aldri ta den av deg.
Jeg er fra The Montreal Gazette.
Kan jeg få noen kommentarer...
- Senere, Bobby? - La ham være!
Herregud. Fort!
Går det bra med deg?
Jeg forstår mer enn deg.
Det vet du.
Det er derfor du er her.
Du har hatt det godt her.
Jeg vet at denne kvinnen sårer deg allerede.
Denne Lillian Morelli.
Hvordan vet du navnet hennes?
Skreddere vet allting, særlig hvem som betaler kjolen.
Hvor lenge har du forfulgt meg, Lydia?
Jeg har aldri forfulgt deg.
Hvorfor skulle jeg det?
Hun har vært på samme klinikk som Holtzmann.
Jeg vet hvor syk hun er også.
En kvinne som er døende...
...som er alene...
...er kanskje opptatt av å ha en elsker hos seg når hun dør.
Det ville jeg vært.
Men sannheten er at hun har mange elskere.
Jeg vet hun er veldig vakker.
Og jeg vet at hun reiser som en sigøyner.
Og hendene hennes er små, sa Andrea.
Men kunne hun lagd dine klær ut ifra hukommelsen?
Har hun tatt seg den minste tid til å vurdere hvem du er?
Å, gud.
Hva?
Hvem fortalte deg det?
- Hva da? - Hvem sa at hun var døende?
Hvordan vet du det?
Å, gud. Jeg er lei for det.
Kom inn.
Jeg har vært i Roma...
...i Genova, Piombino...
...og nesten Cortina d'Ampezzo.
- Du kjenner til Cortina d'Ampezzo? - Nei.
Det er så høyt at man til slutt må gå til topps.
Men det er så bratt, at...
...alle ønsket å komme seg tilbake.
Jeg hadde så lyst til å nå toppen...
...men alle ville tilbake, så vi dro tilbake.
Og du?
Hva har du drevet med?
Kjørt billøp.
Vant du?
Nei.
Er det kaninene dine?
Fant du dem?
Nei.
Ingen kaniner.
Hva da?
- Hva tenker du på? - Hva jeg tenker på?
Slutt å besvare spørsmål med spørsmål.
Jeg spør hva du tenker på, du gjentar det.
"Hvordan har du det?" "Hvordan har jeg det?"
Det er kjedelig.
Jeg prøver ikke å kjede deg, Lillian.
Jeg har vondt i hodet.
- Ikke rop til meg. - Jeg gjør ikke det.
Jeg vet det. Men ikke gjør det.
Jeg vil ikke være din kjedelige venn.
Hva er det du vil være?
Noe bedre enn det.
Hvem skal jeg snakke med om det?
Ber du meg forandre din personlighet?
Jeg er ingen tryllekunstner.
Hva kan jeg si deg?
Hvis du ikke vil være kjedelig... Jeg vet ikke.
Overrask meg.
Overrask deg selv.
Hvorfor ble du ikke med i ballongen? Den tosken ba deg med.
Dette er så tåpelig komisk. Ikke skrik til meg.
- Jeg gjør ikke det. - Nesten.
- Nei, nei. - Ikke det?
Jeg kom ikke for å skrike.
Å nei, for å forstå meg?
Lgjen?
Jeg vil ikke bli forstått.
Jeg trenger det ikke.
Jeg kan imitere Mae West.
Hva?
Jeg sa at jeg kan parodiere Mae West.
Hvem er Mae West?
- Vet du ikke det? - Nei.
Hun var...
...en slags sexdronning...
...i USA.
Jeg kan parodiere henne.
"Store gutt."
"Du sier at du selger ideer?"
"Nå, hva slags ideer har du?"
"Kom opp og møt meg en gang, store gutt."
Mae West?
Hva syns du?
Overrasker det deg?
Nei.
"De kaller meg Flower Belle."
Hallo, Flower Belle.
Hallo.
Det er en begynnelse.
Det er min tante Martha.
Det er en piknik i 1950.
Og det er onkel Frank...
...og min kusine Bonnie.
Fint ansikt.
Jeg husker at hun...
...alltid sang en sang som het "Red Sails in the Sunset."
Hvordan var den igjen?
Det er onkels hund.
Jeg husker den dagen hunden døde.
Onkel gråt så voldsomt at jeg ble vettskremt.
Meg.
- Det der er deg. - Meg.
Dette er min bror Leonard og hans nye sykkel.
Han ser så tynn ut.
Han er en helsikes tosk.
Bare at han prøver.
Der er far.
Han gikk alltid i nålestripete dresser.
Jeg husker...
...at de var vanskelige å lappe.
Broren min hevder...
...at faren min steppet.
Men det så aldri jeg.
Kanskje du ikke var hjemme da han steppet.
Jeg var hjemme.
Jeg bodde der.
Hva skjedde med ham?
Det er et spørsmål som har pint og plaget alle i årevis.
Men jeg tror jeg så ham en gang...
...på en trolleyvogn med en rødhåret kvinne.
Ville det ikke vært ironisk...
...om jeg begynte å synes du er uimotståelig?
Jeg skal si deg noe.
Og jeg vil ikke skremme deg.
Men jeg syns du er uimotståelig.
Det er overgangen.
Og jeg kan ikke den så godt.
Du hadde ikke noe bilde av moren din.
Fortell meg om moren din.
Mor var alkoholiker.
Hvordan var hun når hun var full?
Hun var storartet når hun var full.
Når hun var god og full, var hun fantastisk.
Sånn var det.
Ingen kjente henne så godt som meg.
En gang tok vi sykkelen min...
...og bare dro av sted.
Vi syklet på en motorvei, og hun var fullere enn...
Det ble selvfølgelig mørkt før vi kom fram.
Vi måtte ringe far.
Han måtte kjøre og plukke oss opp.
Vi fikk ikke sykkelen inn i bilen.
Mor begynte å le, og jeg begynte å le.
Far likte det ikke noe særlig.
Og så fikk vi henne hjem...
Far la henne til sengs, og hun ble edru...
...og det var over.
Jeg måtte bare vente til hun ble full igjen.
En sommer...
...far...
...sendte meg på et par ukers besøk til tante.
Og da jeg kom tilbake...
...var mor på sykehus.
Og de ville ikke la meg se henne.
Jeg forsto det ikke. Jeg fikk ikke se henne.
Hun døde på rommet sitt.
Jeg må ha vært i 11-12-årsaldren.
En sykepleier...
...fortalte at mor skrev en lapp til meg da jeg var borte.
Men far tok den...
...og ville ikke la meg se den.
Jeg kunne ikke begripe det.
Jeg prøvde å banke ham opp...
...for å få ham til å si hva hun skrev.
Han ville ikke si det.
Jeg lurte alltid på hva som sto der.
Jeg vet det var noe fint.
Litt av en historie, hva?
Den er ikke sann.
Hva?
Det var ikke sant.
Jeg diktet det opp.
- Nei. - Jo da.
Jeg diktet det opp nå.
Hva syns du?
Var den god?
- Den var glimrende. - Var den?
Engelsken min er ikke god.
Mar... Marguerites.
Marguerite gigante.
Jeg ser at du løper hver dag.
Jeg trenger det.
Trener du?
Nei. Jeg bare liker det. Det får meg til...
- Er du engelsk? - Amerikansk.
Vil du ha vann?
Jeg vil bare være i lag med noen.
Er det bra med deg?
Jeg vil bare være sammen med noen.
Jeg vil ikke snakke.
Jeg vil bare være sammen med noen.
Jeg undres angående din venn Holtzmann.
Hva med ham?
Jeg tror jeg vil dra tilbake...
...og se hvordan han har det.
Unnskyld meg.
- Parla Inglesi? - Ja.
Er du amerikansk?
- Ja. - Sier du det?
Hvor fra? Vi er fra Detroit, kona og jeg.
Jeg er fra New Jersey, Newark.
New Jersey? Lkke så langt unna.
Ville jeg være for anmassende...
...om jeg ba deg ta et bilde av meg og kona?
- Nei. Greit. - Takk. Kom, Ellen.
- Han skal ta bilde av oss. - Takk.
Takk.
- Hvor vil dere stå? - Vel...
Med dalen i bakgrunnen. Hva syns du?
Ok?
Beklager. Her er fokus, du bare trykker der.
Det er ferdig innstilt. Ja da.
Ja visst. Flytt dere nærmere hverandre.
- Tusen takk. - Mange takk.
- Skal vi ikke ta et av dem? - Jo visst.
Er det greit? Bare for vår bok.
Dere vet hvordan det er å se tilbake på ansikter man støter på.
- Henry? - Ja. Har du noe imot det?
Nei.
Ok. Kan dere ikke stå der vi sto?
Å, det blir regn. Flytt dere litt.
Nå tar vi det.
Ok. Stå sånn.
Sånn ja. Ok?
Der fikk jeg det.
Kan dere gi meg adressen deres...
...så sender jeg bildet. Jeg lager en kopi.
Dere får det ikke før i september eller desember. Hvem vet?
Hva heter du?
Robert Deerfield.
Robert...
- Med to E-er eller E-A? - To E-er.
Deerfield. Hva er adressen, Robert?
2162...
...Bank Street.
- I Newark, New Jersey. - Bank Street, Newark. Skjønner.
Du får det i posten. Blir en overraskelse.
Folk glemmer sånne ting, vet du.
- Tusen takk. - Vi ses.
Du dro din vei?
Nei. Jeg er her.
Kunne vi få være litt alene?
Jeg er her, elskling.
Elsker du meg?
Å, ja.
Bobby...
...hva skal du gjøre i morgen?
Tekst: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury